15-17 gadus vecu delinkventu zēnu piesaiste un identitāte - Liepiņa, Līga (Latvijas Universitāte, 2006)
Rezumējums Pētījuma mērķis bija noskaidrot delinkventiem zēniem raksturīgākos piesaistes stilus un identitātes veidošanās statusus. Darbā tika izvirzīti šādi pētījuma jautājumi: Vai pastāv statistiski nozīmīgas atšķirības piesaistes stilu rādītājos zēniem ar un bez delinkventās uzvedības? Vai pastāv statistiski nozīmīgas atšķirības ideoloģiskās identitātes difūzijas rādītājos zēniem ar un bez delinkventās uzvedības? Vai pastāv statistiski nozīmīgas atšķirības identitātes difūzijas rādītājos zēniem ar un bez delinkventās uzvedības? Vai pastāv statistiski nozīmīgas atšķirības starp ideoloģiskās identitātes moratorija rādītājiem zēniem ar un bez delinkventās uzvedības?  Vai pastāv statistiski nozīmīgas atšķirības starp starppersonu identitātes moratorija rādītājiem zēniem ar un bez delinkventās uzvedības? Pētījumā tika iekļauti sešdesmit 14 – 17 gadus veci zēni. Pētījums veikts Rīgas vispārizglītojošās skolās un Rīgas pilsētas misijā, kurā notiek atbalsta grupas jauniešiem. 19 % respondentu pētījuma veikšanas laikā bija 17 gadus veci, 28 % - 16 gadus veci, 38 % - 15 gadus veci un 15 % respondentu bija 14 gadus veci. Pētījuma dalībnieki tika sadalīti grupās, balstoties uz viņu atbildi sākotnējās informācijas anketas jautājumā - Vai tu kādreiz esi bijis administratīvi sodīts? - kā arī balstoties uz uzrādītajiem rezultātiem Jauniešu pašnovērtējuma aptaujā. Pētījumā izmantotas Jauniešu pašnovērtējuma aptauja (Youth Self-Report for Ages 11 – 18 (YSR), Achenbach, 199)), attiecību aptauja (The Relationship Questionnaire, Bartholomew & Horowitz, 1991) un aptauja, kas mēra ego identitātes statusu (The Extend Objective Measure of Ego Identity Status II (EOMEIS-II), Benion & Adams, 1986) Tika konstatēts, ka nepastāv statistiski nozīmīgas atšķirības starp piesaistes stiliem zēniem ar un bez delinkventās uzvedības, līdz ar to var secināt, ka piesaistes stils tiešā veidā neietekmē delinkventās uzvedības veidošanos. Zēniem ar delinkvento uzvedību raksturīgākie ir drošais un izvairīgi noraidošais piesaistes stils. Savukārt raksturīgākais identitātes statuss ir identitātes difūzija kas liecina par to, ka viņos valda apjukums, neskaidrība un nenoteiktība par savu viedokli gan jautājumos, kas skar attiecības ar citiem, gan jautājumos, kas skar viņu nākotnes plānus, uzskatus par sabiedriskajiem procesiem u.tml. Tādēļ zēnus ar delinkvento uzvedību vieglāk ietekmē dažādi apstākļi, viņi mazāk izvērtē un pārbauda citu ieteikumus, lai nonāktu pie saviem secinājumiem. Terminoloģija: delinkventā uzvedība, piesaiste, identitāte

The aim of this research was to find out characteristic styles of the attachment and statuses of the identity formation of the boys with the delinquent behaviour. The questions of the research are the following: Are there statistically significant differences in the parameters of the attachment styles between the boys with and without delinquent behaviour? Are there statistically significant differences in the parameters of the ideological identity diffusion between the boys with and without delinquent behaviour? Are there statistically significant differences in the parameters of the interpersonal identity diffusion between the boys with and without delinquent behaviour? Are there statistically significant differences between the parameters of the ideological identity moratorium for the boys with and without delinquent behaviour? Are there statistically significant differences between the parameters of the interpersonal identity moratorium between the boys with and without delinquent behaviour? Research included sixty boys at the age of 14 – 17. Research was carried out in the general education schools of Riga and in the mission of Riga city where supporting groups for adolescents take place. 19 % of the respondents during the research were 17 years old, 28 % were 16 years old, 38 % - 15 years old and 15 % - 14 years old. Participants of the research were divided in groups according to their answer to the question in a questionnaire of the initial information – Have you ever been administratively punished? – and also taking into consideration the results from The Youth Self-Report. Youth Self-Report for Ages 11 – 18 (Achenbach, 1991), The Relationship Questionnaire (Bartholomew & Horowitz, 1991) and The Extend Objective Measure of Ego Identity Status II ((EOMEIS-II) Benion & Adams, 1986) were used in the research. No statistical differences were found between the styles of the attachment for the boys with and without delinquent behaviour, hereby the conclusion is that the style of the attachment does not directly influence the formation of the delinquent behaviour. Secure and dismissing styles of the attachment are more characteristic for the delinquent boys but the most characteristic status of the identity is the identity diffusion that indicates their confusion, indetermination and uncertainty of their viewpoints in the questions concerning their relationships with the others, plans of future, opinions of the social processes and so on. Therefore, it is easier to influence the boys with the delinquent behaviour by different circumstances and they do not evaluate and test advises of the others that much to come to their own conclusions. Key words: juvenile delinquency, attachment, identity
Attachment and Identity in Delinquent Boys aged 14 - 17
Keywords: Psiholoģija