Fiziskās personas pārstāvība civilprocesā - Zariņa, Ieva (Latvijas Universitāte, 2012)
Pārstāvības institūtam ir liela nozīme gan likumiskās pārstāvības gadījumā, jo tādējādi personai ir dota iespēja realizēt savas tiesības un izpildīt pienākumus, gan līgumiskās pārstāvības gadījumā, ja kādu iemeslu dēļ persona pati nevar uzņemties savas lietas vešanu tiesā vai to vienkārši nevēlas. Ievērojot minēto ir būtiski likumiskās pārstāvības gadījumā izveidot tādu tiesisko regulējumu, kas pēc iespējas mazāk ietekmētu pašas persona tiesības realizēt tiesības un izpildīt pienākumus, savukārt līgumiskās pārstāvības gadījumā būtiski nodrošināt personām kvalificētu un pieejamu pārstāvību civilprocesā. Bakalaura darba mērķi ir analizēt problēmjautājumus saistībā ar likumisko un līgumisko pārstāvību, tai skaitā, prokurora lomu civilprocesā, vecāku tiesības pilnvarot citu personu aprūpes un aizgādības tiesību īstenošanā, kā arī analizēt iespējamos rīcībspējas ierobežošanas modeļus, sniedzot arī savus ieteikumus likumprojekta papildināšanai, kā arī secināt, ka kasācijas instancē fiziskai personai var noteikt ierobežojumu vērsties tikai pastarpināti un likumdevējs var noteikt to personu loku, no kurām fiziskai personai ir jāizvēlas savs pārstāvis kasācijas instancē. Bakalaura uzdevums ir pierādīt, ka nosakot, vai un cik lielā mērā personai ir nepieciešams noteikt atbalstu rīcības spējas īstenošanai, katrs gadījums tiesai ir jāvērtē individuāli, šajās lietās un ieceļot aizgādni ir jānoskaidro pašas personas viedoklis, ja tas ir iespējams. Pierādīt, ka ievērojot kasācijas instances būtību un mērķus, kā arī to, ka zvērināti advokāti spēj nodrošināt kvalificētu juridisko palīdzību, par ko tiek dotas arī valstiskas garantijas, kasācijas instancē fiziskās personas lietas var vest tikai ar zvērinātu advokātu starpniecību. Iegūtie rezultāti: Autore bakalaura darbā pierādīja: lai ievērotu personu ar invaliditāti tiesības, tiesai, nosakot atbalsta nepieciešamību, jāizvērtē katra konkrētā situācija un pēc iespējas vairāk jāļauj pašai personai pieņemt lēmumus, tādējādi tiesiskajā regulējumā būtu jāievieš tāds atbalsta mehānisms, kas personai ar invaliditāti pēc iespēja vairāk ļauj līdzdarboties lēmumu pieņemšanā. Autore pierādīja, ka kasācijas instances būtība ir specifiska, tāpēc, lai tiesa varētu pievērsties savam tiešajam uzdevumam, lietas dalībniekiem ir kvalificētiem un ar juridiskām zināšanām. Minētais mērķis tiktu sasniegts, ja kasācijas instances tiesā lietas dalībniekus pārstāvētu tikai zvērināti advokāti. Atslēgvārdi: civilprocesuālā pārstāvība, rīcībspēja, advokāts, likumiskā un līgumiskā pārstāvība.

Institute of representation is important for lawful representation, because that is the way, how persons can exercise civil-procedural rights anf perform duties, and also for authorised representation, if for some reasons a litigant can not take his own proceedings before the court, or just do not want. In view of that for lawful representation it is essential to establish in national laws procedure that minimize impact on the person exercising civil-procedural rights anf performing duties, while for authorised representation it is important to ensure that persons get qualified and available representation in civil proceedings. The objective of this bachelor thesis is to analyse issues of lawful and authorised representation, such as, the role of Public Prosecutor in the Civil Procedure, rights of parents to authorise another person to exercise the rights of care and custody, and analyse the models of limitation of capacity with recommendations to supplement the draft law, and conclude that it can be said that in cassation instance individuals have to apply only indirect as well as there can be defined persons, who may be authorised representatives in the cassation instance. The aim of this bachelor thesis is to accomplish that declaring a person to be lacking capacity to act, the court have to analyse every individual case, clarifying also person’s own view, if it is possible. To prove, that in view of the nature and objectives of the cassation instance, as well as the fact, that attorneys are able to provide qualified legal assistance and this fact is also guaranteed by the state, it have to be said, that in the cassation only attorneys may be an authorised representatives. Acquired results: The author of this thesis proved: to respect the rights of persons with disabilities, the court have to analyse every individual case, and as far it is possible have to allow the same person to make decisions, so in the view of that for persons with difficulties in exercising their legal capacity, there should be made support system in decision-making. The author of this thesis proved, that the nature and objectives of the cassation instance is specific, so there is a necessity for qualified litigants with legal knowledge, so the court can focus on tasks of the cassation instance. This goal is achieved, if the litigants are represented only by attorneys in the cassation instance. Key words: the representation in Civil Procedure, capacity, attorney, lawful an authorised representation.
Representation of a natural person in the Civil Procedure
Keywords: Juridiskā zinātne