Dzemdību indukcijas iznākumi prolongētas grūtniecības gadījumā - Ūdre, Santa (Latvijas Universitāte, 2018)
Ievads. Apmēram 20% dzemdību Latvijā tiek inducētas, un biežākā indikācija ir pārnesta grūtniecība. Klīniskās vadlīnijas rekomendē dzemdību indukciju (DzI) sasniedzot 41+0 gestācijas nedēļu, tomēr speciālistu vidū ir domstarpības, kādā veidā mākslīga dzemdību ierosināšana var ietekmēt māti un jaundzimušo. Darba mērķis. Salīdzināt inducēto un dabīgi sākušos dzemdību iznākumus mātei un jaundzimušajam pārnestas grūtniecības gadījumā. Materiāli un metodes. Prospektīvs kohorta pētījums laika posmā no 2017.gada janvāra līdz 2018.gada martam Paula Stradiņa Klīniskās universitātes slimnīcā. Iekļaušanas kritēriji: ≥ 40+0 gestācijas nedēļām, pirmdzemdētāja, vienaugļa grūtniecība ar galvas priekšguļošo daļu, dzemdību indukcijai izmantots 25 μg misoprostola perorāli ik divas stundas. Iegūtie dati tika analizēti SPSS ver.22. Rezultāti. Pētījumā iekļautas 204 sievietes, no tām 92 pielietota DzI, bet 112 dzemdību darbība sākās spontāni. Vidējais ĶMI indukcijas grupā bija 28,92 (± SD 4,26), bet kontroles grupā 27,26 (SD ± 3,67) kg/m2 (p=0,03). Pirmā un otrā dzemdību perioda ilgums pētījuma grupās neatšķīrās (p>0,05). Starp pirmā perioda garumu un ĶMI indukcijas grupā konstatēja pozitīvu kolerāciju (r=0,41, p<0,001). Trešā dzemdību perioda ilgums indukcijas grupā – 12,40 (SD ± 5,23), bet kontroles grupā - 10,60 (SD ± 4,87) minūtes (p=0,039). Epidurālā analgēzija (EA) dzemdību laikā tika izmantota 54 (58,7%) gadījumos indukcijas un 46 (41,1%) gadījumos kontroles grupā (p=0,012, OR=2,04; CI 95%1,16-3,57). Ķeizargrieziena operācija indukcijas grupā bija 37 (40,2%) un 25 (22,3%) gadījumos kontroles grupā (p=0,006, OR=0,427; CI 95% 0,232-0,786). Apgara vērtējums pirmajā minūtē, attiecīgi indukcijas un kontroles grupā – 7,88 (SD ± 0,85) un 7,71 (SD ± 0,90) balles (p=0,363), bet piektajā minūtē - 8,85 (SD ± 0,71) un 8,78 (SD ± 0,72) balles (p=0,481). Secinājumi. Paaugstināts ĶMI ir riska faktors grūtniecības prolongācijai. Liekais svars paildzina I perioda ilgumu. Dzemdību indukcija neietekmē I un II dzemdību periodu ilgumu, bet paildzina III dzemdību perioda ilgumu. Inducējot dzemdības, pieaug EA izmantošana. DzI paaugstina ķeizargrieziena operāciju skaitu. DzI neietekmē Apgara skalas vērtējumus un nepaugstina komplikāciju attīstību risku.

Introduction. Approximately 20% labour in Latvia are induced, and the most common indication is prolonged pregnancy. Clinical guidelines recommend induction of labour (IOL), at 41+ 0 weeks of gestation, however, there is a dispute among professionals about how artificially induced labour can affect the mother and the newborn. Objectives. Compare the maternal and newborn outcomes in prolonged pregnancy among inducted and natural labour. Materials and Methods. Prospective cohort study from January 2017 to March 2018 at the Pauls Stradins Clinical University Hospital. Inclusion criteria were: ≥ 40 + 0 weeks of gestation, nulliparous, vertex presentation, for IOL used 25 μg misoprostol orally every two hours. The obtained data was analysed in SPSS ver.22. Results. The study included 204 women, in 92 cases IOL was performed, but in 112 cases labour began spontaneous. Mean BMI in IOL group was 28.92 (± SD 4.26), but in control group 27.26 (SD ± 3.67) kg/m2 (p=0.03). Length of first and second stage of labour was similar (p>0.05). There was a positive correlation between duration of first stage of labour and BMI (r=0.41, p<0.001). Length of third stage of labour in IOL group was 12.40 (SD ± 5.23), but in control group 10.60 (SD ± 4.87) minutes (p=0.039). Epidural analgesia (EA) during labour was used in 54 (58.7%) cases IOL and 46 (41.1%) cases in control group (p=0.012, OR=2.04; CI 95% 1.16-3.57). C-section (CS) was performed in 37 (40.2%) IOL and in 25 (20.3%) control group cases (p=0.006, OR=0.427; CI 95% 0.232-0.786). First minute Apgar score, respectively in IOL and control group were 7.88 (SD ± 0.85) and 7.71 (SD ± 0.90) (p=0.363), but in fifth minute was 8.85 (SD ± 0.71) un 8.78 (SD ± 0.72) (p=0.481). Conclusions. Increased BMI is a risk factor of prolonged pregnancy. Increased weight prolongs first stage of labour. IOL doesn’t affect the duration of first and second stage of labour, but prolongs the duration of the third stage of labour. IOL increases the use of EA. IOL increase the risk of CS. IOL doesn’t affect the Apgar score and doesn’t increase the risk of neonatal complications.
Labour induction outcomes in prolonged pregnancy
Keywords: Medicīna; dzemdību indukcija; misoprostols; spontānas dzemdības; mātes izākumi; jaundzimušā iznākumi