Galvenie akūta retrovirāla sindroma simptomi, ādas un gļotādas izpausmes HIV pozitīviem pacientiem korelācijā ar imūnsupresiju un CD4 T šūnu skaitu Latvijā - Kassim, Alexander Koschin (Latvijas Universitāte, 2018)
Ievads: HIV ir viens no visplašāk izplatījiem vīrusu patogēniem pasaulē. Slimības akūtās fāzes izpausmes ir grūti pamanāmas. Pašreizējie pētījumi liecina, ka svaigi inficēti pacienti gūst priekšrocības no agrīnas diagnostikas attiecībā uz slimības gaitu un dzīves pagarināšanu. Tā kā ādas izpausmes ir vienas no visbiežāk sastopamajām, ir svarīgi tās kritiski izvērtēt gadījumā, ja tās parādās citādi veselīga izskata pacientam. Mērķi: Pētījuma mērķis ir analizēt akūtā retrovīrusu sindroma (ARS) galvenos simptomus, lai veicinātu diagnostiku jau akūtas HIV infekcijas laikā, un noteikt, vai pastāv cieša saikne starp noteiktu ādas bojājumu rašanos un CD4 T šūnu skaitu. Materiāli un metodes: pētījuma modelis ir HIV inficētu pacientu retrospektīva analīze, kas tika konsultēti un ārstēti Latvijas Infektoloģijas centrā (LIC), ietverot pacientu slīmību vēstures par pēdējiem 10 gadiem. Izmantotie dati ietvēra ARS galveno simptomu parādīšanos, HIV infekcijas diagnozes laiku, dermatoloģiskās izpausmes, kā arī pacientu CD4 T-šūnu skaitu. Pētījumā iekļaujamo subjektu skaits pārsniedza 100, bet praktiski tika analizētas 83 pacientu vēstures. Pētījuma dalībnieki ir vecumā no 18 līdz 70 gadiem. Secinājumi: identificējot akūtas HIV infekcijas simptomus un agrīni diagnosticējot HIV, kam seko antiretrovīrālas terapijas uzsākšana, un jauni inficēto HIV pacientu novērošana, var panākt labākus rezultātus attiecībā uz imūnsistēmu, proti, CD4 T šūnu skaits, un ar HIV saistīto slimību rašanos var samazināt vai vismaz atlikt. Veselības aprūpes sniedzēja aizdomu slieksnim ir jābūt zemam, lai piedāvātu un izskaidrotu HIV testu pacientam, ja ārsts ir identificējis simptomus, kas varētu būt daļa no ARS. Pastāv saistība starp ar HIV saistītiem ādas bojājumiem un CD4 T šūnu skaitu. Pacientiem ar noteiktu ādas bojājumu, proti, perorālo Candidiasis, HerpesZoster un Kapoši sarkomu, un to klātbūtni pacientiem ar CD4 T šūnu skaitu, kas mazāks par 200 šūnām / mm3, ir iespējams uzskatīt aptuveno imūnsistēmu (CD4 T šūnu skaits). Ir arī jānorāda ka, lai precīzāk novērtētu citus ādas bojājumus, ir jāveic vēl citu pacientu datu analīze. Atslēgas vārdi: HIV, akūtas HIV infekcijas simptomi, akūts retrovirāls sindroms, HIV-asociētas ādas-gļotādas izmaiņas, CD4 T šūnu skaits.

Background: Current studies show that newly infected HIV-patients benefit from an early diagnosis regarding the disease course and prolongation of life. As cutaneous manifestations are among the most common ones, it is important to raise suspicion in case of their presentation. Objectives: The objective of the study is to analyse the main symptoms of the ARV facilitating the diagnosis already during the acute infection and to determine whether there is a relationship between the occurrence of skin lesions and the CD4 Count. Materials & Methods: The study model is a retrospective analysis of patients infected with HIV which have undergone consultation and treatment at LIC including patient files reaching back 10 years. The data used analyses the occurrence of main symptoms of the acute retroviral syndrome, the point of time of the diagnosis of the HIV infection, the dermatologic manifestations, as well as the CD4 T-cell count of the patients. 83 files were considered suitable and have been evaluated. Results: All patients (n = 35) had fever. Sore throat 58% (n = 20). 55% (n = 19) were exanthemas. Both, lymphadenopathy and myalgia/arthralgia had each an occurrence of 50% (n = 17). Oral ulcers were seen in 20% (n = 7) of the cases and diarrhoea 8% (n = 3). Mean CD4 T cell count of pat. that were initially diagnosed during the ARS [Group 1] was 470 cells/mm³ (SD: ± 219 cells/mm³). The mean CD4 T cell count of pat. that were diagnosed later [Group 2] was 239 cells/mm³ (SD: ± 155 cells/mm³) (mean difference: 231 cells/mm³). Both, values are statistically significant (p = < 0.0001). One year after, mean CD4 count for Group 1 constitutes 568 (SD: ± 194 cells/mm³). For Group 2 it is 290 cells/mm³ (SD: ± 145 mm³) (mean difference: 278 cells/mm³) (p = < 0.001). Two years after the initial diagnosis, mean CD4 count for Group 1 is at 531 cells/mm³ (SD: ± 127 cells/mm³), for Group 2 290 cells/mm³ (SD: 152 cells/mm³) (p = < 0.0001) Mean CD4 count of pat. with skin lesions (n = 54) was 268 cells/mm³ (SD: ± 197 cells/mm³) at time of diagnosis (p = < 0.0001). The mean CD4 count of pat. that did not exhibit any skin diseases (n = 29) lies at 484 cells/mm³ (SD: ± 179 cells/mm³) with p = < 0.0001. Statistically significant (p = < 0.05) were Oral Candidiasis, Herpes Zoster and Kaposi Sarcoma with CD4 counts < 200 cells/mm³. Conclusions: The identification of symptoms of ARS and establishment of early diagnosis, ART and monitoring of the newly infected can achieve better outcomes and higher CD4 counts, and the occurrence of HIV-related diseases can be decreased or postponed. There is a correlation between occurrence of HIV-related skin lesions and CD4 count. It is possible to match skin lesions to CD4 count (Oral Candidiasis, Herpes Zoster & Kaposi Sarcoma < 200 cells/mm³). For a more accurate evaluation further patient data should be reviewed.
Main symptoms in acute retroviral syndrome, mucocutaneous manifestations in the HIV-positive patient and their correlation to the degree of immunosuppression represented by the CD4 T-cell count in Latvia
Keywords: Medicīna; HIV; acute retroviral syndrome; mucocutaneous skin lesions; CD4; akūtas HIV infekcijas simptomi