Ar primāru perkutānu koronāru intervenci ārstētu pacientu raksturojums - Samarasinghe, Kasun Harshana (Latvijas Universitāte, 2009)
Ievads: STEMI ārstēšanas izvēle ir primārā PCI (Percutaneous Coronary Intervention), ko jāveic pēc iespējas ātrāk kopš simptomu sākuma. Saskaņā ar jaunākajām Eiropas kardiologu biedrības (ESC) 2008. gada vadlīnijām, laikam "no durvīm līdz balonam" (D2B) ir jābūt mazākam par 90 minūtēm, un ieteicamais laiks no "pirmā medicīniskā kontakta līdz balonam" ir mazāk kā 2 stundas. Mērķi: 1. Analizēt laiku no simptomu sākuma līdz balona inflācijas brīdim, un tā dažādās komponentes pacientiem ar STEMI, kas ārstēti ar primāro PCI 2. Noskaidrot aizkavēšanās iemeslus un identificētu faktorus, kas varētu būt uzlaboti, lai saīsinātu laiku no simptomiem līdz līdz balona inflācijai. 3. Raksturot pētījuma pacientus 4. Identificētu šo faktoru ietekmi uz ārstēšanas rezultātiem un noskaidrot sliktākas prognozes marķierus. Metodes un materiāli: Tika izpētītas 190 pacientu slimības vēstures, kuri iestājās Paula Stradiņa Klīniskā universitātes slimnīcā no 2007. gada decembra līdz 2009. gada oktobrim, kuriem tika veikta primārā PCI, kas veikta STEMI dēļ. Tika noskaidroti šo pacientu simptomu sākšanās, pirmā medicinīskā kontakta (FMC), hospitalizācijas un PCI uzsākšanas laiki, kā arī EKG informācija, laboratorijas dati, anamnēze, riska faktori, komplikācijas un medikamentu dati. Rezultāti: Pētījumā vidējais simptomu līdz balona laiks pacientiem bija 370,22 (vidēji 265,5) minūtes, simptomu līdz slimnīcai laiks bija 260,56 minūtes (vidēji 171 minūtes), no D2B laiks bija 113,5 minūtes (vidēji 65 minūtēs), laiks no FMC līdz slimnīcai bija 54,77 (vidēji 52 minūtes) un laiks no FMC līdz balonam bija 152,63 (vidēji 110 minūtes). No šiem pacientiem, 67,90% (n = 55) bija ESC rekomendētās FMC līdz slimnīcas kontaktam, kas ir mazāk par 120 minūtēm, bet 32,10% (n = 26) bija ilgāka kavēšanās. Un no pacientiem, kas paziņoja 2 stundu laikā no simptomu parādīšanās sākuma, (n = 43), 30,23% (n = 13) ieradās rekomendēto 90 minūšu laikā no pacientiem. No šīs pacientu grupas 71,05% (n = 135) D2B laiks bija mazāks par 90 minūtēm, tajā pašā laikā tikai 28,95% bija lielāks laiks. No šiem pacientiem, kuriem D2B laiks bija mazāk par 90 minūtēm, tikai 17 (12,59%) pavadīja laiku uzņemšanas nodaļā, kamēr no tiem, kuriem D2B laiks pārsniedz 90 minūtes 40% (n = 22) pavadīja laiku uzņēmšanas nodaļā. Tiem, kuri pavadīja laiku uzņemšanas nodaļā bija ilgāks vidējais D2B laiks 175,41 (± 183,9) minūtes, salīdzinot ar tiem, kuri laiku uzņemšanas nodaļā nepavadīja vidēji 97,5 (± 148,1) minūtes, (P = 0,006). Un no šiem 190 pacientiem, 7 (3,68%) nomira, bet 53 (%) bija komplikācijas. Pacientu mirstības dominējošais faktors manā pētījumā bija vecums (P = 0,003), un prezentējošā Killip klase (P). Un 67 (35,26%), attīstījās komplikācijas stacionēšanas laikā. Šiem pacientiem arī ir tendence būt vecākiem (P = 0,001), kuriem ir vārstuļu sirdskaite (P = 0,007) un labartorijas rezultātos bija augstāks glikozes līmenis (P = 0,0003), paaugstināta seruma koncentrācija (P = 0,001), augstāks trombocītu skaits (P = 0,020) un zemāka hemoglobīna koncentrācija (P = 0,001).Secinājumi: 1. Lai gan vidējais D2B laiks ir ilgāks nekā Eiropas Kardioloģijas biedrības rekomendētās 90 minūtes, tas joprojām relatīvi īss, salīdzinot ar citiem Eiropas un ASV primārās PCI centriem. 2. Viena no galvenajām ietekmēm uz D2B laiku, ir laiks, kas tiek pavadīts uzņemšanas nodaļā. 3. Pacienta komplikācijas ietekmē vecums, prezentējošā Killip klase, sirds vārstuļu slimības, seruma glikozes un kreatinīna līmeņi, kā arī trombocītu un hemoglobīna daudzums.

Background: ST elevation Myocardial infarction (STEMI) is a central player in global cardiovascular death. The treatment of choice for STEMI is primary Percutaneous Coronary Intervention (PCI), which needs to be preformed as soon as possible. According to the latest (2008) guidelines proposed by the European society of cardiology (ESC), a Door to Balloon (D2B) time of less than 90 minutes, and First Medical Contact (FMC) to Hospital time less than 2 hours is advised. Aims: 1.To analyse patient symptoms to balloon times and its various components for patients presenting with STEMI treated with primary PCI 2.To ascertain areas of delay and to identify ways in which can shorten Symptom to Balloon times 3.To characterize the patients in the study 4.To identify influences of patient outcomes and to recognize markers of poorer prognosis. Methods and materials: 190 case histories were examined, of patients presenting to Paula Stradina Clinical University Hospital from December 2007 till October 2009 who had primary Percutaneous Coronary Intervention PCI done for STEMI. In these patients’ time milestones, Electrocardiography (ECG) information, Laboratory data, relevant history and risk factors, complications and medication data was noted down. Results: The average Symptom to Balloon time in the patients in the study was 370.22 (median 265.5) minutes, Symptom to Hospital times were 260.56 minutes (median 171 minutes), Door to Balloon times were 113.5 minutes (median 65 minutes), First Medical Contact to hospital time 54.77 (median 52 minutes) and FMC to Balloon time was 152.63 (median 110 minutes). From these patients, 67.90% (n = 55) had the ESC recommended First medical contact (FMC) to Hospital contact of less than 120 minutes whilst 32.10% (n = 26) had a longer delay. And of the patients who called within 2 hours of symptom onset (n = 43), 30.23% (n = 13) arrived within the recommended 90 minutes (for patients presenting within 2 hours of symptoms onset). Of this patient population 71.05% (n = 135) had a Door to Balloon time of less than 90 minutes, whilst only 28.95% had a greater time. And of these patients who had a Door to Balloon less than 90 minutes, only 17 (12.59%) spent time in the Emergency department (ED) whilst with those with Door to Balloon time greater than 90 minutes 40% (n = 22) spent time in the emergency department. Those who spent time in the emergency department had an longer average Door to Balloon time (175.41 ± 183.9 minutes) compared to those who did not, (97.5 ± 148.1 minutes), (P = 0.006). And from this 190 patients, 7 (3.68%) died, whilst 67 (35.26%) had complications. The dominant factor in patients mortality in my study was age (P = 0.003), and presenting Killip class (P = < 0.001). Patients who developed complications also tended to be older (P = 0.001), have a valvular heart disease (P = 0.007) and in lab values had a higher glucose level (P = < 0.001), increased serum concentration (P = < 0.001), higher platelet count (P = 0.020) and lower haemoglobin concentration (P = < 0.001). Conclusions: 1.Although the average Door to Balloon time is longer than the European Society of Cardiology recommended 90 minutes, it still compares favorably with other European and United States (US) primary PCI centers. 2.One of the major influences on Door to Balloon time is time spent in the emergency department. 3.The patient complications were influenced by Age, Presenting Killip Class, history of valvular heart disease, and serum glucose and creatinine levels and platelet and haemoglobin content.
Characterization of patients managed by Primary Percutaneous Coronary Interventions
Keywords: Medicīna