Sievietes tiesības brīvi noteikt pār sava ķermeņa integritāti - Leiškalne, Elīna (Latvijas Universitāte, 2019)
Maģistra darba tēma ir “Sievietes tiesības brīvi noteikt pār sava ķermeņa integritāti”. Šāda darba tēma izvēlēta, jo Latvijas Republikas Saeimā tika virzīti likuma grozījumi, ar vēlmi ierobežot tieši nedzemdējušu sieviešu tiesības ziedot savas olšūnas. Cilvēka pamattiesību ierobežojumam jābūt pamatotam un leģitīmam, kas neizriet no grozījumu anotācijas, tādēļ ierobežojums nedzemdējušām sievietem prima facie vērtējams kā nepamatots un diskriminējošs. Maģistra darbs izceļ problēmjautājumu starp valsts un privātpersonas attiecību samērošanu, proti, cilvēka brīvība no vienas puses un valsts tiesības ierobežot cilvēka pamattiesības no otras. Autore aizstāvēšanai izvirza tēzi, ka ierobežojums brīvi noteikt pār savu ķermeņi pārkāpj sievietes autonomiju un tiesības brīvi noteikt pār sava ķermeņa integritāti. Ziedošanas process starp sievietēm neatšķiras, tādēļ aizliegums ir atsevišķas grupas diskriminācija, jo nav konstatējams leģitīms pamats valstij ierobežot sievietes vai atsevišķas grupas tiesības brīvi noteikt pār savu ķermeni.

The title of the Master’s thesis is “The Right of a Woman to freely decide over the integrity of her body”. Such a title for Master’s thesis has been chosen, since the amendments to the Law were directed at the Saeima of the Republic of Latvia, with a desire to limit the right of women who have not given brith to donate their eggs. The restriction on fundamental human rights must be justified and legitimate, which does not follow from the amendment's statement, and therefore the restriction on the female who have not given birth is prima facie considered to be unjustified and discriminatory. The Master's thesis highlights the issue of the relationship between the State and the individual, the freedom of man on the one hand and the right of the State to restrict fundamental human rights on the other. Author puts thesis on defence that the restriction on women to freely rule over their bodies violates a woman's autonomy and the right to freely rule over the integrity of her body. The donation process does not differ between women and therefore the prohibition is a discrimination of a separate group, since there is no legitimate basis for the State to restrict women or the right of a separate group to freely rule over their bodies.
The Right of a Woman to freely decide over the integrity of her body
Keywords: Juridiskā zinātne; Olšūna; Sievietes olšūna; Olšūnas ziedošana; Diskriminācija; Cilvēktiesības