Krūts rekonstrukcijas programmas rezultātu novērtējums Latvijas onkoloģijas centrā
Autor
Meistere, Elīza
Co-author
Latvijas Universitāte. Medicīnas fakultāte
Advisor
Arcimoviča, Krista
Datum
2024Metadata
Zur LanganzeigeZusammenfassung
Tēmas aktualitāte: Latvijā sākot ar 2022. gada 1. janvāri krūts rekonstrukcija pēc mastektomijas ir iekļauta valsts apmaksātā programmā, padarot to par plašāk pieejamu pakalpojumu krūts vēža pacientēm. Šāda iespēja ievērojami uzlabo krūts vēža pacientu dzīves kvalitāti pēc mastektomijas. Līdz šim Latvijas Onkoloģijas centrā (LOC), kā arī Latvijā precīzi dati par krūts rekonstrukcijas programmas rezultātiem nav apkopoti. Darba mērķis: Apkopot un izvērtēt krūts rekonstrukcijas programmas rezultātus Latvijas Onkoloģijas centrā laika posmā no 2022. līdz 2023. gadam. Materiāli un metodes: Tika veikts retrospektīvs viena centra pētījums, kurā apkopoti krūts rekonstrukciju dati laika posmā no 2022. gada 1. janvāra līdz 2023. gada 31. decembrim. Microsoft Excel programmā tika izveidota LOC veikto krūts rekonstrukciju un krūts vēža pacientu datubāze. Datu statistiskai analīzei tika izmantota IBM SPSS Statistics 29.0 programma. Rezultāti: Divu gadu laikā LOC kopā veiktas 413 krūts rekonstrukcijas un 69 simetrizācijas operācijas 235 krūts vēža pacientiem. Visbiežāk krūts rekonstrukcija veikta agrīna krūts vēža gadījumā (84,7%; n=199), retāk – lokāli izplatītas slimības gadījumā (15,3%; n=36). Krūts rekonstrukciju veiktajā grupā neoadjuvantu sistēmisku terapiju saņēma 61 (26,0%) pacients. Kopā veiktas 197 (47,5%) vienmomenta, 40 (9,7%) – atliktas, 148 (35,8%) – otrā etapa operācijas (espandera maiņa uz implantu) un 28 (6,8%) – cita veida operācijas. Visbiežāk izmantotā krūts rekonstrukcijas tehnika ir ar mākslīgu materiālu – implants, audu espanders (88,9%; n=367). Kopā veiktas 333 (90,7%) divetapu un 16 (4,4%) – vienetapa rekonstrukcijas, bet 18 (4,9%) bija cits operācijas veids. Krūts rekonstrukcijas komplikācijas attīstījās 7,9% (n=33) gadījumu. Komplikācijas statistiski nozīmīgi biežāk attīstījās vienmomenta rekonstrukciju grupā, salīdzinot ar atliktām un otrā etapa (espandera maiņa uz implantu) rekonstrukcijām (p=0,004). Tika pierādīts, ka komplikācijas statistiski ticami biežāk attīstījās arī autologu audu rekonstrukciju grupā, salīdzinot ar mākslīgu materiālu (p=0,009). Secinājumi: Kopš krūts rekonstrukcija ir iekļauta valsts apmaksātā programmā, ir būtiski pieaudzis operāciju skaits, aktualizējot šīs programmas nepieciešamību. LOC, atbilstoši pasaules literatūras datiem, visbiežāk veiktas vienmomenta krūts rekonstrukcijas ar mākslīgiem materiāliem. Krūts rekonstrukcija visbiežāk veikta divos etapos, izmantojot audu espanderi subpektorāli, kas atšķiras no pasaules literatūras datiem, jo šobrīd visbiežāk tiek veikta vienmomenta rekonstrukcija prepektorāli. Introduction: Breast reconstruction after mastectomy due to oncological disease has been government-reimbursed since January 1, 2022, therefore providing availability for breast cancer patients. This opportunity provides significantly higher quality of life for breast cancer patients after mastectomy. Currently no data have been collected regarding outcomes of the breast reconstruction program at the Latvian Oncology Centre (LOC) or in Latvia. Aim: To collect and analyse the outcomes of breast reconstruction program at the Latvian Oncology Centre between 2022- 2023. Methods: A retrospective single-centre study was conducted, collecting data about breast reconstruction surgeries between January 1, 2022 and December 31, 2023. Database about breast cancer patients and reconstruction surgeries performed at the LOC was created in Microsoft Excel. Statistical analysis was performed using IBM SPSS software version 29.0. Results: Over the course of two years, a total of 413 breast reconstructions and 69 symmetrisation surgeries were performed on 235 breast cancer patients at the LOC. Breast reconstruction was more often performed in the early-stage breast cancer group (84,7%; n=199) than in the locally advanced disease group (15,3%; n=36). Neoadjuvant systemic therapy was received by 61 (26,0%) patients who underwent breast reconstruction surgery. A total of 197 (47,5%) – immediate, 40 (9,7%) – delayed reconstructions, 148 (35,8%) – second stage surgeries (expander change to implant) and 28 (6,8%) other procedures were performed. The most common breast reconstruction technique was using artificial materials – implants, tissue expanders (88,9%; n=367). 333 (90,7%) two-stage and 16 (4,4%) one-stage reconstructions were performed, while 18 (4,9%) involved other procedures. Breast reconstruction complications developed in 7,9% (n=33) of cases. In the statistical analysis, complications occurred more often in the immediate compared to the delayed and second-stage (expander change to implant) reconstructions (p=0,004). Additionally, complications occurred statistically significantly more often in the autologous reconstruction group compared to the group using artificial materials (p=0,009). Conclusion: Since breast reconstruction is government-reimbursed, a significant increase in breast reconstruction surgeries has been observed, underscoring the importance of this program. Corresponding to the data reported in the literature, immediate breast reconstruction using artificial materials was the most common reconstruction technique at the LOC. Breast reconstruction was most often performed in two stages, using a submuscular tissue expander, which differs from data in the world literature, as the prepectoral technique is more common.